Радой Ралин
Камионите

chitanka.info

Ей, крачета, все пешком вървели,

в друго време бихте ли могли?…

Все така насред път да сте спрели,

да не бяха бойните коли.

Че колите в сняг и кал ни возят.

Фронт нали е, пътят все е лош.

Мини свирят… Влачи се обозът.

Тръска те каруца цяла нощ.

Случи се, препускаш и на „Щаер“

по горист, отвред обстрелван склон.

Ала най обичам, да призная,

все да се придвижвам с камион.

Просто на шосето си заставаш,

тропаш със премръзнали крака.

Камион когато се задава,

отдалече махай му с ръка!

Камионът всякога е тесен,

тъпкан, но и теб ще побере.

Всеки тук си тананика песен,

всеки тук е малко по-добре.

Всред лицата, първом непознати,

все откриваш някакъв земляк.

А хвърчат из въздуха гранати,

но шофьорът си препуска пак.

Пустата изпраща остър вятър,

лепне по мустаците ти скреж,

но дали ще бъде по-приятно

да се скиташ километри пеш?

Тук е фронт. Не можеш да избираш!

Камиона само щом съзреш,

хуквай срещу него да го спираш.

Вози камионът най-добре.

1946

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.